Inspirerad av en sann historia
Sir William Mitchell Departementschef, UD
- Joan Elizabeth Stanley? Bor ni här? - Säkerhetspolisen. Ni är gripen.
- Vad är det som händer? - Ni misstänks för 27 sekretessbrott.
Utredningen av förre UD-chefen sir William Mitchells död pågår.
En redogörelse till parlamentet kommer att lämnas på fredag.
Sätt er här, är ni snäll.
London Maj 2000
Jag vill inte ha en advokat. Jag har inte gjort nåt olagligt.
Mrs Stanley, ni misstänks för landsförräderi.
Om ni inte kan bevisa er oskuld delges Underhuset ert namn på fredag.
I utredningen av sir William Mitchell är ni starkt inblandad.
Om ni vill lägga fram ett försvar måste ni göra det före fredag.
- Jag har inget att försvara. - Vi har en akt på er.
Med början 1938, då ni gick på universitetet i Cambridge.
Mrs Stanley?
STICKA FÖR SPANIEN
Mitt rum är tre trappor upp. Jag kan inte klättra så högt.
Jag har varit ute och festat.
Är du också förstaårsstudent?
- Engelsk litteratur. - Naturvetenskap. Fysik.
Jag lurades av dina kuddfodral. Moderna språk.
Kan jag låna en morgonrock?
Om en bulldog tar mig kan jag säga att vi drack varm choklad.
Är det där en minkpäls?
Visst är den hemsk? Mammas kusin tog med den...
Nej, den är inte hemsk.
Den är annorlunda.
Jag lämnar tillbaka den i morgon.
Tack så mycket.
Ett ögonblick bara. - Hej. Hallå!
Det är tjejen jag berättade om. Jag klättrade in genom hennes fönster.
Det har varit rätt hektiskt.
Mamma hade fullt upp med att beställa mina skolkläder-
- så vi köpte ingen labbutrustning eller kurslitteratur.
Var dina föräldrar emot att du skulle börja här?
Min pappa var överlycklig. Dina?
Jag är föräldralös.
Åh, jag... jag beklagar verkligen.
Nej, det hände för länge sen.
Influensa. Ryssland.
Så jag åkte till Tyskland för att bo med min kusin Leo.
Han hade precis flyttat dit. När Leo flyttade hit följde jag med.
Är han också student här?
St. John's.
Jag hittar väl bara på ursäkter till varför vi är äldre än alla andra.
Ryssland, Tyskland. Därför moderna språk.
Efter de första tre blir allt jättelätt.
Vi är judar, förresten.
- Jag har aldrig träffat en... - Mazel tov.
Ursäkta?
Vill du gå på en filmkväll med mig i morgon?
Det vore kul, men jag har min handledares sherryafton.
Kom.
Det där är William. William Mitchell. Han är...
Han är viscount eller nåt. Kharak är en maharadja.
Är vi de enda här utan titel?
William.-Kharak. Underbart att se er.
Det där är är min kusin Leo.
- Snofsigt för en filmkväll. - Får socialister inte ha glamour?
Du måste vara Joan. Jag heter Leo.
Sonya säger att du räddade hennes liv.
Inte precis.
Hoppas du tycker om filmen.
Joan.
trots feghet och förräderi
vår röda fana följa vi
Mrs Stanley?
I Cambridge var ni med kommunister på deras möten och filmvisningar.
Är det det allt handlar om?
Alla gjorde det på den tiden, även om filmerna var förskräckliga.
Inte för att man kunde säga det, men... det var "innegrejen".
Världen var så annorlunda då.
Ni anar inte.
Säg mig, mrs Stanley, hade ni beskrivit er far som socialist?
Jösses.
Han var rektor.
Han ömmade för vanligt folk. Han såg arbetarmarscherna i stan.
- Men socialist? Nej. - Vem politiserade er då?
Vilket märkligt sätt att säga det.
Min familj flydde antisemitismen i Ryssland för att bo i Tyskland.
Inte det bästa beslutet.
När jag läste på universitet var Hitlers banditer ostoppbara.
Men jag gömde mig inte för dem. Inte för att jag var en hjälte-
- utan för att om inte jag stod upp mot dem, vem skulle då göra det?
Min lilla handling kunde följas av nån annans lilla handling-
-tills vi hade en rörelse!
- Visst är det tilltalande? - Vi måste alla välja sida.
- Krigshetsare! - Kriget har redan börjat.
Medan de säger "fred till varje pris" drar onda krafter oss in i framtiden.
Vi måste stå enade. Avvisa våra apatiska och hatiska fiender.
Samla våra allierade som drivs av hopp, mod och ära!
- Agera! Slut er till oss! - Ja!
Jättebra tal, Leo.
De försökte dränka honom.
Nazisterna?
De klådde upp honom och kastade honom från en bro.
- Vad tyckte ni? - Mycket rörande.
- Rörande? Det skulle vara sporrande. - Extremt bra gjort, Leo.
- Tack. - Ja, bravo, gamle gosse.
Om jag inte redan var medlem hade jag gått med direkt.
"Det var den bästa av tider, det var den värsta av tider."
"Det var en tid av visdom, det var en tid av oförnuft."
"Det var en epok av tro."
"Det var en epok av vantro."
"Det var ljusets årstid. Det var mörkrets årstid."
"Historien om två städer. Första boken: Återkallad till livet."
- Det är kommunism. - Det är Dickens.
På tok för engelskt för dig, hade jag trott.
Vad fick dig att vilja läsa fysik?
Det smarta svaret är att när de 1932 upptäckte neutronen-
- så förändrades hela världen och jag ville bli en del av det.
Men egentligen var det grodyngel.
När min syster och jag var små fångade vi dem och tog med hem.
De luktade lite illa, så vi gav dem ett skönt, varmt bad.
- Och råkade koka dem. - Ditt monster!
Nej! De fick mig att vilja förstå.
Och nu är jag här och läser fysik.
Jag vill visa dig en sak.
Kom.
Hitåt.
Säg mig...
Om allt det här, hela världen, skulle förstöras-
-vad skulle du rädda?
Pyramiderna.
- Eiffeltornet kanske. - Varför just de sakerna?
Varför några saker alls?
Det är kanske en chans att bygga upp civilisationen från början.
En helt ny världsordning.
Min lilla kamrat.
Ses vi på mötet?
Mrs Stanley?
"Jag, Zinovjev, vill upprepa att jag är helt och totalt skyldig."
"Jag är skyldig till att under Trotskijs ledning ha planerat"-
- "försöket att mörda Stalin."
Tror ni att Stalin tvingade honom att erkänna?
Visst inte. Han erkände frivilligt.
Bara västpressen hävdar annat för att så tvivel om Sovjetunionen.
Du ser väl varför de säger att vissa erkännanden inte är trovärdiga?
- Vilka "de"? - De flesta i England.
Då spelar de i händerna på kriminella och statsfiender som förvirrar!
Hans medbrottsling Kamenevs sista ord säger allt:
"Vad mitt straff än blir så betraktar jag det som rättvist."
"Tillsammans med folket följer vi Stalin dit han leder oss."
Vad roligt med dig och Leo.
Vad är det med oss?
- Ligger ni med varandra? - Sonya!
Vad väntar du på?
Du kommer skratta, men...
Jag tycker att man ska vara förälskad.
Du ser.
Din dumma gås. Kärlek? Så fungerar inte Leo.
Väntar du på hans kärleksförklaring så dör du som oskuld.
- Men det spelar ingen roll nu, va? - Vad menar du?
- Han reser nästa vecka. - Vart?
- Ryssland? I tre månader? - Vi kan brevväxla.
Nej, det är en fantastisk möjlighet.
Jag ska ge en föreläsning och får en rundtur på fabrikerna-
-till min avhandling.
Leo...
Jag kommer att sakna dig.
Min lilla kamrat.
Hallå? Mamma?
Mamma?
Där är du ju. Jag hörde nåt jättekonstigt. Jag har ringt dig.
Krånglar din ischias igen?
Jag fick ett samtal på kontoret. Det var ett tips från åklagaren.
De hade hört nån på MI5. Det är så befängt, du kommer skratta.
Du har väl inte hört talas om den där sir William Mitchell som dog nyligen?
De tror att han var kommunist och med i en spionliga i Cambrigde.
Men nu ska du få höra det roliga. De tror att du kan vara inblandad.
Visst är det trams? Visst är det?
Vad är det?
- Vad har de gjort med dig? - Det är rena mardrömmen.
Jag kan inte fatta att det händer, Nick.
- De satte mig i husarrest. - Va?
Sir William. Jag kände honom i Cambridge.
- Vi var där samtidigt. - Det här är ren och skär skandal.
Jag pratar med Bernard. De ska få! Hur vågar de sätta på dig fotboja?
Icke-britter måste infinna sig med pass hos polisen för registrering.
STORBRITANNIEN I KRIG
- Raring. - Hej.
Förlåt att jag är sen. Du vet hur Alistair kan vara.
- Alistair? Jag trodde det var Angus. - Det var Angus. Nu är det Alistair.
- God dag. Vad önskas, frun? - Te och en tekaka, tack.
Kaffe, tack.
Har du hört nåt från Leo? Jag har inte hört ett ord på veckor.
- De släpper väl in honom igen? - Oroa dig inte för Leo.
Våra pass gör det svårt för oss, men Leo kan vara väldigt övertygande.
Det är krig, Sonya.
Hans älskade Stalin är i maskopi med nazisterna som försökte döda honom.
Du menar pakten. Det är ren taktik. För att ge oss mer tid.
Inte oss, er. Vi står inte på samma sida längre.
Käre Leo,
Jo-Jo!
Leo!
Jag har saknat dig så mycket. Har du saknat mig?
Ja. Inte lika mycket som steken på The Eagle.
- Din usling! - Vad då?
Hur kom du in igen?
Jag sa till dem att jag var tvungen att avsluta mina studier.
Men det kan vara på lånad tid.
Kommunistiska internationalen. Komintern. Det var gruppens namn.
- Jag var aldrig medlem. - I gruppen?
- I nånting. - Varför inte?
- Jag tyckte inte som de. - När ska ni inse att ni ödslar tid?
Det gör vi inte. - Eller hur, mrs Stanley?
Leo Galich? Du ska interneras som fientlig utlänning. Följ med.
- Kan jag ta med nåt? - En väska.
- Nazisterna försökte döda honom. - Jag väntade mig detta. Lugn.
- Unga fröken, han är tysk. - Joan!-Kan vi få ett ögonblick?
- Vi väntar utanför. - Ni borde skämmas!
Joan. Kom.
- Snälla, ta det inte så hårt. - Jag står inte ut.
Det här är inte den Joan jag känner. När allt detta är över...
...är vi tillsammans igen.
1940 åkte Sonya till Schweiz och Leo internerades på Isle of Man.
- Jag tappade kontakten med honom då. - Nej, ni brevväxlade regelbundet.
Tills du började jobba på Tube Alloys-projektet i Cambridge-41.
Fixade Leo Galich det jobbet åt dig?
Frökens väska, tack.
Joan Smith? Väldigt punktlig. Jag är Max.
Okej? Följ mig.
Ni har fina vitsord. Examen i naturvetenskap.
Teoretisk fysik, professorn.
Vi ska jobba med jänkarna här, så bara Max.
- Har ni nån aning om vad vi gör här? - Nej.
Jag fick ett brev om att jag skulle komma hit på intervju.
Ja. Vi rekryterar endast på personliga rekommendationer.
Den här vägen.
Jag söker en personlig assistent. Maskinskrivning, arkivering och sånt.
Men framförallt nån som förstår vetenskapen.
Det är viktigt för att kunna vara delaktig i allt som pågår här.
Så innan vi går vidare vill jag att ni skriver på en sån här.
Det är ett avtal som förbinder er till absolut tystnadsplikt.
Har ni en penna?
Vårt namn "Tube Alloys"... Nån aning om vad det betyder?
Jag antar att ni utvecklar rostfria metaller till oljeborrar och gasrör.
- Men gällande hemligt krigsarbete... - "Tube Alloys" är ett kodnamn.
Vissa parlamentsledamöter vet inte ens vad vi gör.
Får jag veta vad ni gör?
Vårt mål är-
- att knäcka apparaten och komma åt materiens ande.
- Och det betyder? - Efter din provanställning.
- ...lägre kritisk massa än väntat. - Det kan inte stämma. 235 med...
Vi får säkert ett bättre svar så fort vi har datan på 235-
- men att få tillräckligt av fanskapet är svårt.
Centrifug?
- Förlåt. Jag studerade gaser. - Säg om det där.
- Jag studerade gaser. - Nej, det andra.
Jaha? Jo... jag är säker på att ni redan har tänkt på det.
Men en centrifugalkraft kan separera en gasblandning med isotoperna.
Det är bra. Det är en intressant teori.
Gå och prata med Spencer om det.
Just därför ville jag ha en duktig forskare som assistent.
Ingen skönhet. Jag menar så klart inte att ni inte inte är en skönhet.
- Kan vi börja om? - Gör gärna det.
Föreställ er att det var möjligt att separera de två isotoperna-
- och man fick kritisk massa i rent och isolerat uran-235...
...och en atom klövs.
Det hade gett fler neutroner.
Och då skulle fler urankärnor klyvas.
Resultatet skulle bli en självdrivande kedjereaktion.
- En bomb? - En superbomb.
Om vi ska vinna det här jäkla kriget så måste vi få bomben före tyskarna.
Jag vill att ni läser de här sammanfattningarna.
Försök rita ett enkelt diagram som en lekman kan förstå.
Det brådskar. En viktig delegation är på ingång, inte bara forskare.
Vice premiärminister Atlee och sir James Chadwick.
James Chadwick? Som fick nobelpris för upptäckten av neutronen?
Hoppas ni är bra på att rita.
Joan?
William! Hej.
- Du är långt från UD. - Jag ska besöka min gamle handledare.
Innan han ställer träskorna.
- Har du hört nåt från nån? - Leo skriver.
Sonya har min nya adress, men ingenting.
Katten som går sin egen väg. Trivs du med ditt jobb?
- Jag ville jobba med naturvetenskap. - Vad exakt jobbar du med?
- Forskning. - Om...?
- Du vet att jag inte kan säga det. - Kom igen, Jo-Jo.
Nu när vi har återförenats kan jag titta upp nästa vecka.
- Du kan visa mig ditt kontor. - Laboratorium.
- Och så kan vi äta lunch. - Jag kan inte.
De skickar mig utomlands snart. Vi kanske inte har så gott om tid.
Jag måste säga att...
- Jag tänker inte på dig så. - Hur då?
- Som ett giftasämne. - Gud, Joan...!
Jag är redan tingad. Minns du Kharak?
Vi har varit ihop i åratal.
Så William visste vad ni gjorde på Tube Alloys, inte sant?
- Berättade du det för honom? - Nej, jag berättade det inte för nån.
Vem där, miss Smith?
Det är bara min kusin, mrs Fitzpatrick. Han ska...
- "Älska passionerat med mig." - ...hjälpa mig få upp en bokhylla.
- Du får inte ens berätta grunderna? - Nej.
- Jag får inte. Reglerna är såna. - Vi står på samma sida nu.
- Till och med Churchill säger det. - Jag berättar det inte.
Jag har gått ur partiet.
- Tvingade de dig? - Nej.
Det blir enklare för Komintern.
Jag kan fortsätta mitt jobb i Kanada utan att ses som en säkerhetsrisk.
Ska du till Kanada?
Jag behöver din hjälp... Jo-Jo.
- Det är därför jag är här. - Jag trodde att du ville träffa mig.
Kom igen.
- Det säger sig självt. - Försök att säga det ibland.
Min lilla kamrat.
När Sovjetunionen gick med i kriget-
- lovade Churchill att dela med sig alla tekniska framsteg.
Han har inte hållit det löftet. Vi behöver dokument.
Ritningar.
Forskningsresultat.
- Hur vet du? Om projektet? - Det handlar inte om dig och mig.
- Vi måste rädda revolutionen. - Ska jag smuggla ut materialet?
- Stjäla det? - Nej.
- Dela det. - Nej, Leo. Nej, jag vägrar.
Det här nya vapnet är på en helt annan nivå. Inte sant?
- Hjälp oss. - Absolut inte.
Vet du, Jo-Jo, jag väntade mig faktiskt mer av dig!
Inser du inte att du är i en särställning?
- Du kan förändra världen. - Jag är inte på ett av dina möten!
- Jo-Jo, lyssna! - Nej, Leo! Jag gör det inte!
Du skulle inte ha frågat mig! Gå bara. Jag har fått nog!
Du är principfast och envis helt utan anledning.
Bara gå!
Jag måste ta det här.
Klockan är nu 12.31 och förhöret avbryts.
Du har aldrig sagt att du jobbade med bomben.
Jag kunde inte säga det. Jag skrev på sekretessavtalet.
Jag är inte arg, mamma. Jag är bara förvånad.
Jag tyckte du var överutbildad för att vara bibliotekarie.
- Det är som att jag inte känner dig. - Jag är din mamma.
Visste du vad bomben kunde göra?
Vi visste att vi måste få den före Tyskland. Tänk om de kommit först.
Vi visste att vi gjorde nåt meningsfullt på längre sikt.
- Användandet av kärnenergin. - Visste pappa?
Ja, det var därför som vi flyttade till Australien.
Jag trodde att ni träffades på båten på ditvägen.
Vi kände redan varandra, men tyckte att det var bättre om vi låtsades.
Har nåt som du har berättat för mig faktiskt varit sant?
Allt som har med dig att göra.
Herr minister, professor Chadwick. Professorerna Edwards och Jenkins.
- God morgon. - Professorerna Thurnow och Holloway.
Och det här är Donald Hastings.
Han ansvarar för kvantitativ och kvalitativ analys.
Och ni ansvarar för teet?
- Ni har kommit långt. - Inte långt nog, sir.
- Vi måste skapa plutonium. - Kanadensarna.
- Exakt. Om vi kan dela med dem... - Ni måste åka dit.
Med ert tillstånd, sir.
Överenskommet.-Om ni lyckas, förstår ni vad det betyder?
En plats vid bordet.
Hur ska vi sova på nätterna?
- Just nu ska den bara avskräcka. - Därför måste vi utveckla en egen.
Annars kontrollerar jänkarna allt.
Vi behöver en nu och vi behöver den med en jäkla Union Jack i toppen.
Sonya!
Du var sen. Din värd släppte in mig. Vad härligt att se dig.
- Tre år. - Tack för att du vaktade min koffert.
Inget att tacka för.
Jag är gift.
Med Jamie. Jag träffade honom i vintras i Schweiz-
- tack vare William. Han är socialist.
- Och han är engelsman. - Är det därför du är tillbaka?
- Var ska ni bo? - Ely.
Titta.
Vet du vad som hände med min minkpäls? Den försvann.
- Jag ska till Kanada. - Hoppas du åker i en konvoj.
På en jagare. Det är skrämmande.
Med några stiliga forskare?
- Nån som är ett kap? - De är gifta, allihop.
- Och? - Sonya!
Kom igen.
Vet du, Leo är i Montreal. På universitetet.
- Du kan hälsa på honom. - Montreal? Jag tror inte det.
Tänk så sur Leo skulle bli av att upptäcka att du har en affär.
Det är en lång resa. Vad finns det annars att göra-
-än att ha fantastiskt sex?
Jag tänkte ta med en bok.
- ...blir explosiv. - Därför är reserven en bridreaktor.
Det är en massa kemikalier och om man blandar dem...
En heterogen reaktor kräver mycket mindre tungt vatten.
Så man tar plutonium från uran, eller uran-233 från torium eller...
...bohrium. Förlåt, jag har bara pratat jobb sen båten la ut.
Vi har gott om tid för att gå igenom allt det här.
Kommer inte din fru att sakna dig under fem veckor?
Jag blir förvånad om hon ens märker att jag är borta.
Skål för att inte bli torpederade.
- Vi gifte oss för tidigt. - Men ni var förälskade?
Ja. Nej, jag vet inte.
Jag tror inte det.
Har du nånsin älskat nån tillräckligt mycket för att...?
Det fanns en. Jag älskade honom-
-och jag tror att han älskade mig.
Jag trodde att jag skulle gifta mig med honom-
-men han friade aldrig.
Han låter som en idiot.
- Professor Davis! Taylor Scott. - Trevligt att träffas.
- Varsågod, den här vägen. - Tack.
De tar er till era stugor senare.
- Stugor? - Er inkvartering.
- Först ska ni träffa Kierl. - Jag har nog mött honom i London.
Det gör det lättare. Och vi har nåt för lilla damen.
- Det kallas torktumlare. - För isotoper?
Nej, för tvätt. Inte för att du hinner tvätta.
Vi jobbar alla i 18-timmarskift.
Finns här amerikanska forskare?
Nej, de slutade dela data med oss när de startade Manhattanprojektet.
De ser oss som en säkerhetsrisk. De tror att vi ska dra in ryssarna.
- Det vore kanske ingen dum idé. - Ursäkta?
Ryssarna räddade oss. Tur att Hitler invaderade dem och inte oss.
- Låt ingen här höra dig säga det. - De är våra allierade.
Nu har vi stängt dem ute och därför är de så klart ännu mer paranoida.
Jänkarna vill bli först. De söker ursäkter för att få stänga ner oss.
Professor Kierl? Detta är professor Davis. Och hans assistent...?
- Joan Smith. Vi har träffats förut. - Ja. Fantastiskt arbete i Cambridge.
(Ett) Vi vet inte om vi har tillräckligt med plutonium-
- förrän vår testreaktor når kritisk massa med tungt vatten.
Då går jag. Vi äter alltid middag tillsammans, så vi ses då.
(Två) Vi följer Dupont Oak Ridge noga genom kemiska separationstekniker.
- Vismutfosfatprocessen. - Torktumlaren är jätterolig.
För att hinna med behöver jag hjälp av en förstklassig Cambridgeforskare-
- som är ett snille på kärnfysik. Så torktumlaren kanske kan vänta?
Peter Kierl är ett geni.
Men han är otroligt jobbig. Varför kan han inte prata normalt?
Tack för att du stöttade mig i dag.
- Det var sanningen. - Det är trevligt.
Att jobba ihop.
Joan.
- Lugn, jag lovar att inte säga nåt. - Nej, det är inte det.
Jag älskar dig.
- Var inte larvig. - Jag har älskat dig från...
...från stunden då jag sa att du inte var en skönhet.
Men min fru...
Hon skiljer sig aldrig från mig.
Därför vill jag inte bara ha en affär med dig. Inte så här. Förstår du?
Jag älskar dig.
Du förtjänar mer än det.
Kanske...
...en dag...
Mina kollegor skulle vilja visa er runt på Montreals universitet.
Universitetet? Nej.
- Det hinner vi inte. - Jag bad dem ordna en rundtur åt er.
Det har varit spänt mellan universitetet och oss. Anslagen.
Ni måste, snälla ni, träffa dekanen.
Ja. Tack. Adjö.
God dag. Trevligt att träffa er. Varsågoda, den här vägen.
MONTREALS UNIVERSITET
Det här är professor Smith. Professorerna Jones och Johnson.
Jo-Jo?
- Vad gör du här? - Våra vänner sa att du var här.
- Jag menar dig på damtoaletten. - Vi får inte ses tillsammans.
- Är du på en forskningsresa? - Ja.
- Törs jag fråga? - Nej.
Jo-Jo, jag var tvungen att hitta dig.
Jag kan inte sluta... tänka på dig.
Min lilla kamrat.
Bomben måste delas.
Ryssarna förtjänar att veta.
De allierade ska göra nåt förfärligt med den.
Var inte naiv.
Joan?
Jag är less på dina giftkyssar.
Har nåt av det här, har vi varit äkta?
Joan?
Jag är less på att bli glad och sen besviken!
Du dyker upp så fort du behöver nåt och aldrig när jag behöver dig!
Är allt bra? De väntar på att få börja rundturen.
Jag kommer!
Du har missförstått mig helt.
Om du ändrar dig-
-ring Sonya.
Träffade du Leo i Montreal?
Och efter kriget då, tillbaka i Cambridge?
Mrs Stanley?
108 engelska ton-
- som utlöser motsvarigheten till 22 kiloton trotyl.
En lyckad detonation i New Mexico!
En chans att lyckas med det och det gjorde de!
- Nu då? - De kommer att använda den.
- Japan? - De varnar dem först. Inte sant?
Jag såg journalfilmer om dödslägren. Vi skulle använt den mot tyskarna.
Men till skillnad från tyskarna så ger japanerna aldrig upp.
- Hundratusentals människor dör. - Tänk inte så.
Vi är fysiker. Vårt jobb är att få rätt på fysiken.
Låt politikerna sköta politiken. Lyssna.
Alla vet att USA har bomben. Och det kommer ut att vi försöker göra en.
- Stalin kommer också vilja ha en. - Vad ska de göra åt det?
De låter Ryssland vara delaktigt.
- Det gör de. Gör de inte det? - Jag tror inte det.
- Vi är allierade. - Nu, men sen då?
- Jo, men i Kanada sa du... - De ger inte Stalin ett sånt vapen.
Varför? Om han använder bomben, precis som vi kan göra?
Vi glömmer det. Jag bjuder på publunch och resten av dan ledigt.
Den första atombomben har släppts av ett USA-plan över Hiroshima.
President Truman sa att bomben var över 2 000 gånger starkare-
-än den dittills största bomben.
President Truman meddelar att en andra bomb släppts över Nagasaki.
74 000 människor har dött och minst lika många är skadade.
Så här såg Hiroshima ut efter explosionen.
116 kvadratkilometer av den tätt befolkade staden är helt utbränd.
135 000 döda.
De dog antingen direkt eller av strålskador efteråt.
Ingen vet hur många fler tusen som kommer att dö av strålningen.
Världen har aldrig förut sett förstörelse av den här skalan.
- ELY 436. - Sonya?
- Joan? - Jag har nåt till dig.
Jag tar fram bevisföremål E.
Kan vi bryta nu? Hon har förnekat allt ni har påstått.
Jag överräcker bevisföremål E till den misstänkta.
Känner du igen det här?
Nej.
Rapporten författades av Tube Alloys Cambridgeavdelning-45, efter kriget.
Rapporten är hemlig.
Ändå hamnade den i en KBG-akt i Moskva tillskriven en agent Lotto.
- Vem är agent Lotto? - En avhoppad rysk agent gav oss den.
Vad har det med mig att göra?
Joan!
Jag har blivit så engelsk. Jag längtar desperat efter te.
- Sonya. - Vad?
- Gratulerar. - Jaha, det här?
Vi tänkte att det var på tiden. Det har gått så mycket lättare än...
Än vad?
Än jag förväntade mig. Jamie har varit underbar.
Jaha? Har du nåt till mig?
- Vad händer om det går fel? - KGB låter skjuta mig.
Jag menar här.
Britterna hänger väl en för landsförräderi, inte sant?
Sluta skrämma upp dig. Vi klarar oss.
- Jag är inte lika modig som du. - Ingen misstänker oss. Vi är kvinnor.
Jag glömde nästan...
Har den äran, raring. Jag vet att det är lite tidigt-
-så öppna det inte här. Spara det.
Vad händer... efter att jag har gett det till er?
Jag meddelar William. Delar av det sänder jag via radio.
- Kan inte folk tjuvlyssna? - Jag krypterar det först.
Uppför dig normalt. Se inte nervös ut.
Tack.
Vi behöver dokument: rapporter, ritningar, diagram.
Förlåt mig.
Vi bör alltid mötas på offentliga platser.
Det är för farligt att du kommer hem till mig.
Gör en extrakopia av det nya materialet. Göm det inte.
Förvara det med originalet tills du kan ge det till mig.
Om du måste gömma nåt, gör det helt öppet.
Var redo att improvisera.
Och om du tror att du är skuggad, gå in i en damklädesbutik.
Ingen man följer efter dig in dit.
Hej, Katya.
Agent Lotto.
Du gjorde det här. Visst gjorde du?
Hur tänkte du?
- Nick... - Hur kunde du?
Varför?
Allihop, in på mitt kontor nu!
Jag har informerats av MI5-
- att Peter Kierl, fysikern som Joan och jag jobbade med i Kanada-
-har avslöjats som rysk spion.
Han har gett ryssarna en fördel som kan ge dem bomben snabbare.
Så, allihop, snälla ni: extra försiktighet.
Extra vaksamhet.
Tack ska ni ha.
Joan! Kan jag få prata med dig?
Det verkar som att Kierl inte var en fjant trots allt.
Jag fick en lista med tänkbara Kierl-kontakter i Kanada.
En av dem är Leo Galich. Jag läste i din akt att du...
...hade kontakt med honom när han var här...
Det var väl inte han?
På båten, när du sa att det var en som... inte...
Det var länge sen.
Jag tycker fortfarande att han är en idiot, förresten.
Jag nämner honom inte i min rapport. Det behöver jag väl inte göra, va?
Polisen är här. Det är nån slags inspektion.
Jösses, vilken palaver.
Karen, du har väl inte några extra sanitetsbindor?
- Jag glömde mina hemma. - Jag ställde en ask i toaskåpet.
Tack.
Ursäkta. Davis sa att ni var här. Vi måste undersöka några akter.
- Te? - Ursäkta?
- Ni måste vara törstiga. - Inte i tjänsten.
- Om ni inte behöver mig... - Nåt emot att jag tar en titt?
Naturligtvis inte.
SANITETSBINDOR
Jag är ledsen, miss.
Ingen fara. Ursäkta.
Bli inte rädd. Det är bara jag.
Hur kan du vara så lugn? Polisen sökte igenom Tube Alloys i dag.
Kierl var en av dina, eller hur?
Han övertygades lättare än du.
Han var arg för att Sovjetunionen uteslutits från forskningen.
De är dig på spåren. MI5 har ditt namn på en lista.
Jag är en del av etablissemanget nu.
Det skulle se rätt så slappt ut om de inte hade hittat mig.
Jag ska forska på sovjetisk plan- ekonomi på King's College i London.
- Så det är därför du är tillbaka? - Nej. För dig.
Jag vill att du är försiktig.
- Jag är försiktig. - Jo-Jo. Var mer...
...mer försiktig. Du anar inte hur viktig du är.
Det ligger en nyckel i den här. Min Londonadress, telefonnumret.
Ring mig. När som helst.
- Bäst du går nu. Det börjar bli sent. - Jag trodde att jag kunde... stanna.
Jag hämtar filtar. Soffan är lite knölig, men med några kuddar...
Jag har nåt till dig.
SANKT ALBERTUS SKYDDA OSS
Det är forskarnas skyddshelgon.
Du? Religiös?
Vi har alla en. Min är Sankt Kristoffer.
Resenärernas skyddshelgon.
Curare. Man sticker den i armvecket.
Det går inte att spåra. Ha den alltid på dig.
Kommer jag att behöva det?
Så din affär med Leo Galich började igen?
Du träffade honom rätt ofta månaderna som följde.
Ursäkta, jag har hemsk huvudvärk.
Klockan är 15.23. Förhöret avbryts.
Nåväl, vi tar en paus. Och ser vad vi kan hitta.
- Jag är hemskt ledsen, Nick. - För att du åkte fast?
- För allt det här. - "Ledsen" räcker inte riktigt.
Det är en sak som jag har velat fråga dig.
Kan du... vill du föra min talan när det här går till rättegång?
Jag ska erkänna. Jag ber dig inte ljuga för mig.
Bra. Vi hade båda hamnat i fängelse om jag hade gjort det.
- Din enda chans är nåt förmildrande. - Jag visste att du skulle förstå.
Det gör jag inte!
- Hur kunde du göra det här?! - Nick...
Du blev advokat för att du trodde på det du gjorde. Det gjorde jag med.
Du räddade världen genom att ge våra hemligheter till en mordisk diktator?
Vi visste inte det då.
- Sonya, Leo och jag hade ingen aning. - De utnyttjade dig.
Nej!
Så... Nick...
- För du min talan? - Det vet jag inte.
Jag vet inte om jag kan det.
Jag har funderat på att resa bort.
Vart?
- Inte Ryssland? - Jag vill att du följer med mig.
- Jag kommer aldrig att åka dit. - Tänk på vad de kan erbjuda oss.
För många år sen sa du till mig att om allting skulle raseras-
- så skulle ni kommunister bygga upp civilisationen på ett nytt sätt.
Hur gör Ryssland det? Det enda jag ser är förtryck.
- Varför hjälper du oss då? - För att skapa en rättvis värld.
En jämlik värld. Jag gör det inte för dem, jag gör det för alla.
- Gud, Leo, du är så inskränkt. - Nej, det är min övertygelse.
Mina övertygelser då? Vetenskapens renhet.
Du har förstört det för mig.
- Och vi? - En rökridå.
Dimma.
Jag har varit en idiot.
Och det är inte det kärlek är.
Släpp!-Ursäkta.
Kom igen, Leo. Svara.
Lyft luren nu.
Leo?
Polisen sa att det var självmord.
Våra uppgifter tyder på att KGB var inblandat.
Jag skulle aldrig ha lämnat honom.
Vad mer hade han? Stackars Leo.
Jag tror att det räcker för stunden.
Vi ger er ett par minuter. Klockan är 11.32. Förhöret avbryts.
- De kommer att slita ut dig. - Det var bara en blackout.
Jag är fortfarande vid mina sinnens fulla bruk.
Har du berättat för Alison och barnen...?
Alison, ja. Jag vet inte vad jag ska säga till pojkarna.
Jag kanske kan göra det.
En sak måste du säga till mig. Och jag vill ha den absoluta sanningen.
Hur mycket visste pappa?
Tillräckligt.
Vad gör du här?
- Det här är större än en person. - Har ni raderat honom ur historien?
Det är väl det ni brukar göra?
- Bryr sig ingen om varför? - Klart vi gör.
Du vet vad jag kände för honom.
Sonya tror att han gick vilse. Han ifrågasatte Stalin, systemet.
Det är struntprat. Han ville åka till Ryssland.
Han...
Det sista jag sa till honom var...
...att jag inte älskade honom.
Och sen hittade jag hans döda kropp.
Alla tror att du gjorde allt för Leo, men jag vet att det inte var så.
Jag kan inte börja igen. Vi är inte allierade längre. Kriget är slut.
Med 80 miljoner döda. 20 miljoner av dem ryssar. Ska det hända igen?
- Vad händer om jag åker fast? - Du åker inte fast.
Men om du ser ut att åka fast så kan jag hjälpa dig.
- Jag kan få ut dig. - Hur?
Jag är rätt högt uppsatt på UD nu. Av nån anledning gillar de mig.
Sa Sonya att jag ska gifta mig? Hon är min sekreterare. Härlig tjej.
Det är en bra täckmantel för Kharak.
Lyssna, Joan. Vi behöver dig.
Låt mig säga till Sonya att vänta ett samtal från dig.
Var snäll och koppla mig till ELY 436.
Jag beklagar. Numret är ej längre i bruk.
- Ska jag prova ett annat? - Nej.
Nej tack.
Vet ni var det här är?
Tack.
Sonya?
Sonya? Är du här?
SANKT KRISTOFFER VÄGLED OSS
Joan?
Följ med och ta ett glas med mig.
- Jag måste gå. - Joan.
- Du ville inte ha en affär, sa du. - Det vill jag inte.
- Men varför...? - Jag bad min fru om skilsmässa.
Jag har bett henne om det i åratal, ända sen vi kom hem från Kanada.
Men hon har alltid vägrat för den sociala skammen.
Men hon kan inte hålla ut för evigt. Jag har erbjudit henne... allt.
Jag måste ta ansvar för min egen lycka.
Och det betyder att leva med dig.
Jag älskar dig fortfarande, Joan. Säg till mig att du känner likadant.
- Ja, sir? - Vi är från säkerhetspolisen.
Vi är här för att träffa professor Davis.
Ett ögonblick.
Max. Polisen är här.
MI5 måste tro att det kom från oss.
Ryssarna har provsprängt. Hur fan kunde de? De låg långt efter oss.
Så nån måste ha...
Allt som jag har jobbat för är borta.
- Jag kan inte fatta att det händer. - Professor Max Davis?
- Säkerhetspolisen. Ni är gripen. - Jag har inte gjort nåt.
Vi fick en rapport från Kanada om era rysslandssympatier.
Hur kunde du låta dem gripa honom?
Jag trodde att han gick säker. Det fanns inga bevis mot honom.
Jag visste inte att allt byggde på lögner.
Vilka lögner? Min kärlek till dig eller din far?
- Du älskade tydligen inte ditt land! - Hur vågar du!
Du har ingen aning om hur det var. Krig efter krig efter krig.
Alla döda, sorgen, förtvivlan.
Vi överhopades av det. Jag hade gjort allt för att stoppa ett nytt krig.
Det handlade inte om kommunism eller fascism.
- De utnyttade dig. Du ser det inte. - Vem utnyttjade vem?
Jag var en skugga i en mansvärld. Osynlig, men till slut mäktig.
När du förrådde ditt land? Gud, jag skäms för dig.
Jag älskade mitt land!
Jag var mest livrädd, men jag visste att jag var tvungen att göra det.
Jag visste att jag var tvungen att fortsätta. Varför kan du inte förstå?
Använd ditt hjärta för en gångs skull i stället för ditt huvud.
- Du är en förrädare! - Mot vad? Att ännu fler miljoner dog?
Jag kämpade för de levande.
Jag tänkte att om bägge sidor hade vapnet som kunde förinta dem-
-så skulle ingen av dem använda det.
Jag kunde desarmera deras bomber. Så jag gjorde det och jag hade rätt.
De har inte använt den på 50 år.
Har de det? Har de det?
Kalla mig förrädare, men jag försökte rädda världen från massförstörelse.
Du bara förvränger orden. Du gav Ryssland bomben.
Jag är slut när det här kommer ut.
Jag kan inte...
Kan inte vad, Nick?
Jag kan inte göra det här.
Menar du...?
Menar du att du inte stöttar mig? Din egen mor?
Jag klarar inte det här, Nick.
Inte själv.
- Du kom. - Självklart kom jag.
Håll avståndet, Haw-Haw!
Servicen här är urusel.
- Jag tog med cigaretter till dig. - Jag har nåt att berätta.
Jag fick ett brev från min fru.
Om jag hade vetat att jag bara behövde se till att bli gripen...
Varför gråter du?
- Jag kan inte gifta mig med dig, Max. - Klart du kan.
Jag kan inte.
Jag kommer ut. Jag har inte gjort nåt.
Det vet jag att du inte har.
Två minuter ensamma?
- Det var jag. - Vad då?
Hemligheterna.
- Hemligheterna? - Jag är hemskt ledsen.
Jag ska berätta allt för dem.
Bomben.
- Herregud. - Jag är hemskt ledsen.
Du?
Hur kunde du?
Varför?
Hiroshima.
Varför...?
Och jag ska berätta allt för dem. Det går en båt till Australien.
Jag går ombord på den, erkänner och sen friges du.
Snälla, bara ett par dar.
Nej. Förstår du inte? Vad skulle det tjäna till? Jag älskar dig.
Jag kan inte leva utan dig.
Jag vill inte att du åker till Australien.
- Jag älskar dig. Känner du likadant? - Klart att jag gör.
- Max, vad har jag gjort? - Låt mig ställas inför rätta.
- De har inga bevis, jag rentvår mig. - Du får inte ljuga om mig i rätten.
Även om du frias så kommer alla ihåg detta.
Du kan inte rentvås och återgå till ditt gamla jobb och liv.
Jag vill inte ha mitt gamla liv. Jag vill ha ett nytt liv här med dig.
- Det kan finnas ett annat sätt. - Vad?
- Tiden är ute. - Vilket annat sätt?
Jag väntar inte mer! Jag har suttit där i en hel jäkla timme!
Säg till mr Mitchell att jag kräver att få prata med honom nu! Det är...
Hemskt ledsen. Ett rysligt missförstånd.
Var du tvungen att ställa till med en så hemsk scen?
Var du tvungen att ignorera alla mina samtal?
Allt rasar. Kharak har placerats på indiska ambassaden i Washington.
Det är ett kap, men han super och ragglar ut från klubbar.
Jag tror att pressen knäckt honom. Det är väl inte därför du är här?
Hur kunde du låta Sonya göra det?
- Jag kan inte stoppa Sonya. - Du leder alla operationer.
Kära du, Sonya gör det. Det har hon alltid gjort.
Jag visste inte att hon fördömt honom förrän det var för sent.
Tror du att jag hade låtit nån skada honom?
Vem är det här?
- Leo. - Vänd på det.
Vem är det?
Leos son.
Med Sonya?
Så det var därför hon plötsligt åkte till Schweiz.
Alla utom jag visste det. Ni måste tycka att jag är en idiot.
Han kände djupt för dig, vet du. Han kunde bara inte uttrycka det.
Jag kan organisera ett fullständigt avhopparprogram.
Inte Ryssland. Australien. Det är dit jag vill åka.
Du har rätt. Sonya är i Moskva och det kan bli... besvärligt.
Australien? Okej. Men ge mig en vecka eller två.
Nej. Det går en båt om tre dar.
Och jag behöver två biljetter. Du måste få ut Max ur fängelset.
- Professorn? - Jag berättade allt för honom.
- Varför? - Han ska inte ruttna i fängelset.
- Inte för nåt han inte gjort. - Jag kan inte.
Det är för riskabelt. Du måste lämna honom och åka själv.
- Det skulle du väl inte...? - Jag har ett till din fru.
Och ett till Daily Mail. Två biljetter.
Två nya identiteter.
Storbritanniens sista spion från atomåldern har äntligen avslöjats.
Joan Stanleys namn offentliggjordes i går.
Hon försåg på egen hand Ryssland med brittiska atomhemligheter.
Jag har anklagats för att förmedla information-
-till ryssarna på 1940-talet.
Information som påskyndade deras förmåga att bygga en atombomb.
Jag har anklagats för att ha bedragit mina kollegor och min familj.
Det förnekar jag inte.
Men jag har också anklagats för att ha bedragit mitt land.
Jag är inte en spion.
Jag tror inte på att motarbeta sitt land.
Jag ville att ryssarna skulle bli jämbördiga med väst.
Jag är inte en förrädare.
Jag...
...ville att alla skulle ha tillgång till samma kunskaper, för...
- Vad betalade ryssarna dig? - Trodde du du skulle komma undan?
...för att bara på det sättet-
- kunde ett nytt världskrigs fasor undvikas.
Och om ni ser tillbaka på historien så ser ni att jag hade rätt.
Du borde skämmas!
Röda Joan!
Mrs Stanley har inget att skämmas för.
Hon har åstadkommit nåt som vi alla pratar om men inte kan uppnå.
Fred.
Om ni nu har fler frågor till mrs Stanley, rikta dem då till mig.
Jag är hennes advokat.
Och hennes son.
Den här filmen inspirerades av Melita Norwoods historia.
När hon var över 80 år gammal avslöjades hon som KGB-spion.
Hon anklagades för att ha gett Sovjet brittiska atombombsdata på 40-talet.
Hon erkände sin skuld på en presskonferens i sin trädgård.
På grund av hennes höga ålder valde man att inte åtala henne.
Hon var känd som "Mormor Spion" och dog 93 år gammal.
Text: Thomas Jansson Scandinavian Text Service 2019
Ansvarig utgivare: Kristina Pesznecker Scanbox Entertainment Sweden AB